CA UN BUMERANG
Eddy Batkin.
Ai ucis un polițist, tată a trei copii.
Sper că ești fericit.
Șefu' !
O să ne ocupăm de ei mâine.
Căpitane...
trebuie să te avertizez, suntem bolnavi.
Avem certificate ca să dovedim asta.
Născut în 1953.
Ziua...
Luna...
Sexul...
Bărbat sau femeie ?
Vrei să te dezbrăcăm ?
Las-o baltă, Perez !
Nu avem nici un cazier pentru Eddy Batkin.
Nici școala de corecție, nici măcar o amendă.
Nu este un dependent cunoscut.
Tatăl lui e un industriaș. Jacques Batkin.
Căsătorit cu fața lui Ferucci ? Compania de transport Ferucci-Batkin ?
Da, dar pe mama puștiului o cheamă Ginette Favron.
Ginette Favron, da.
Îl cunosc pe tată.
L-am întâlnit la o petrecere a prefectului.
El e în avion întorcându-se din Iran.
Soția lui o s-o informeze pe mama lui Eddy.
Ce e cu casa unde erau ?
Mai mulți bani !
E proprietatea unui bancher german, dar el nu stă niciodată acolo.
Fiii lui, gemenii, studiază la Nișa.
Sunt studenți ?
Tot ce putem face acum este să-i așteptăm pe avocații lor.
Avocați celebri, desigur.
Și pe psihiatri...
Și pe toți prietenii părinților lor.
Cu alte cuvinte, purtați-vă cu mănuși cu puștiul.
Cum rămâne cu soția lui Grimaldi ?
Și cei trei copii ai ei...
O cunosc. O să mă duc eu.
Când tatăl tău o să ajungă aici, o să fie un mare șoc pentru el.
Poți să te gândești la asta.
Jacques !
Ai auzit despre copil ?
Copilul a ucis un polițist, Jacques ! Un polițist !
Scăpați-mă de ea !
Vă rog...
Haideți.
Fiul meu a ucis...
Lor nu le pasă deloc de copilul meu !
A fost un accident. Eddy nu e un ucigaș.
Ți-e teamă să vorbești ?
Știi că nu e vorba de asta.
Ține...
trebuie să mergi la cârcă de poliție.
Am venit imediat ce am auzit buletinul de știri la radio.
Mulțumesc, Muriel.
Mulțumesc că ai venit. Drăguț din partea ta.
După toate prin câte am trecut, Jacques,
drăguț nu prea e cuvântul potrivit.
Ai dreptate. E mult mai mult de atât.
O să-l aperi pe Eddy ?
Nu.
Nu vrei s-o faci ?
Am făcut un pas înapoi. Nu mai pledez în instanță.
Ce e cu mizeria asta ?
E adevărul, pentru numele lui Dumnezeu !
Eu sunt onorabilul domn Ritter, acceptat de toată lumea.
Acoperit de glorie, aur, chiar și medalii.
Ilustra mumie.
Dar nu-ți fă griji, mumia va fi acolo.
Crede-mă, o să ai nevoie de doi avocați în cazul ăsta.
Eu am un coleg mai tânăr pe care îl pot arunca în luptă.
Eu o să fiu între rezerve.
E cel mai bine așa, crede-mă.
Eddy e foarte tânăr. Ei vor ține cont de asta.
O fi fiind el foarte tânăr,
Dar a ucis.
De ce ?
El nici măcar nu știe.
Un reflex din teamă...
Erau împreună la băut, fumau hașiș, trândăveau.
Asta e viața lor.
Tu ești un industriaș, eu sunt un polițist...
Pentru ei, noi toți suntem niște cretini.
Ce se va întâmpla ?
Nu va avea parte de milă.
El are 17 ani !
Asta-i adevărat.
Dar din ce în ce mai mulți tineri de 17 ani ucid.
Oamenii s-au săturat de asta.
S-ar putea chiar și tu să le fi împărtășit opiniile până s-au inversat lucrurile.
Dar aici nu a fost vorba de premeditare.
Așa spune el. O să verificăm.
Pot să-l văd ?
Perez ?
Adu-l pe Eddy Batkin.
Mâine, judecătorul va prelua cazul.
Cum rămâne cu ceilalți ?
Din cincizeci, am putut reține doar șase.
Marea majoritate acuzați pentru consum de droguri.
Și furnizorii lor ?
Tu crezi că ei ar trebui să fie aici, nu puștii ăștia. Asta este ?
Știi, comisare...
Da ?
Batkin, domnule.
M-am simțit ca și cum aș fi avut un coșmar.
Capul îmi vâjâia.
Și luminile, deodată...
Am crezut că eram pe cale să mor.
Eram speriat.
Am luat pușca...
și am auzit zgomotul, ca și cum capul meu ar fi explodat.
Mai târziu, ei mi-au spus că eu am tras. L-am ucis.
Da, l-ai ucis.
Stai drept.
E tot ce ți-a mai rămas.
Spune-i judecătorului că Onorabilul Jean Ritter te va apăra.
Jean ?
Spune-i totul.
Fără să bați câmpii, fără să eziți.
Nu te comporta ca un mardeiaș ipocrit.
Ai înțeles ?
Promit.
Jur că n-am intenționat să fac asta.
Înainte să vii tu, a trecut mama pe aici.
Ea a țipat.
O să mă descurc cu asta.
Tată...
N-o să mai vii pe aici ?
O să mă întorc !
PREȚUL INDULGENȚEI
Atențiune ! Știrile pe scurt.
Printr-o ceremonie desfășurată la primărie,
prefectul va acordă cu titlu postum Legiunea de Onoare
ofițerului polițist Grímaldi.
Ucis de către un tânăr dependent de droguri, Eddy B.
Iar acum, publicitate.
Bună dimineața, domnule.
Bună dimineața, dle Batkin.
Șefu', vrem cu toții să vă spunem că...
Mulțumesc, Bertrand. Știu.
Bună ziua, domnule.
Vroiam să spun, am auzit veștile și sunt sigură...
Mulțumesc, Florence.
Dl Crozíer de la Lorraín Equípment vrea să stabiliți o întâlnire.
Apoi mai sunt italienii, încă mai vor 20 de basculante.
Iar japonezii așteaptă răspunsul nostru.
Reprezentantul lor la París...
Amână-l pe toți. Nu vreau să văd pe nimeni.
Dl Rítter este aici.
Trimite-l înăuntru.
Ai citit ziarele ?
Ești surprins ?
Până la un punct, da.
Atunci nu le mai citi.
Te așteptai ca lucrurile să meargă ușor ?
Tu ești un patron, bogat, și în rahat.
- Deci ei agită lucrurile. - Asta e slujba lor.
Spune-mi, puștiul se comporta normal în ultima vreme ?
- Te gândești la droguri ? - Da.
N-am observat nimic. Nici Muriel.
Cred că e ceva recent, și ocazional.
În regulă.
Atunci hai să așteptăm dosarul.
Ce se întâmplă atunci ?
Atunci...
Atunci vom fi în întuneric, bătrâne.
Ridicați împotriva opiniei publice. Oamenii sunt sătui de crime violente.
În mod special de cele comise de tineri.
Chiar și când acești tineri provin dintr-un...
mediu defavorizant, după cum îi spun ei.
Oamenii vor pedeapsa cu moartea.
Pedeapsa cu moartea ? Pentru Eddy ?
Nu, nu, nu cred.
Eddy e foarte tânăr.
Un prim delict. Nu a fost vorba de premeditare.
Nu a fost o crimă făcută dintr-un viciu.
Ne putem descurca cu toate astea.
Dacă va fi necesar, voi ocupa al doilea scaun.
Dar n-o să fie ușor.
Cinstit, cât crezi că va primi ?
În cel mai bun caz, nu mai puțin de 15 sau 20 de ani.
Nu. E prea mult.
Haide, Jacques !
Fiul tău a ucis un ofițer de poliție în exercițiul funcțiunii.
Știu, ai dreptate.
Depinde de asemenea și de judecătorul de instrucție care va investiga cazul.
Cine știe cine ar putea să fie ?
Da. Nu e prea bine.
Trebuie să lupți pentru puștiul meu, Jean.
Și la fel o să fac și eu.
Dați-mi drumul !
Sunteți nebuni !
Eu sunt mama lui ! Nu înțelegeți !
Nu mă puteți opri să-l văd pe ticălosul care mi-a trimis copilul la închisoare !
Iar târfa de nevastă-sa o să rămână fără păr !
Cățeaua aia cu banii ei...
- Calmați-vă, doamnă, oamenii aud bine. - Așa sper !
Bineînțeles că l-a ales pe tatăl lui. A obținut tot ce și-a dorit !
Chiar și droguri !
Vezi unde te-au adus banii ei ?
Nu-mi pasă !
Eu îl vreau pe el ! E al meu !
El era fiul meu, mă auzi ?
Ajunge.
Haide, o să te duc acasă.
Haide.
Jacques...
El e sus, doamnă.
Nu mi se părea deloc schimbat.
Iar ție ?
El ieșea mult în oraș.
Dar eu îl cunoșteam, l-am văzut...
Dacă ar fi fost un alcoolic sau un dependent,
aș fi observat, nu-i așa ?
El practica chiar și diverse sporturi.
Te-ai văzut pe tine însuți.
Bicicleta aia frumoasă... a mers cu ea o singură dată.
Nu. Nu sunt orb.
L-am văzut bine,
exact așa cum era.
Întotdeauna i-am judecat pe cei pe care i-am iubit, până i-am rănit.
Mi-am spus că e tânăr...
Nu, Jacques.
Nu l-ai cunoscut.
El nu e fiul meu, dar eu l-am observat.
Poate din cauză că am avut timp. Tu n-ai avut.
Călătoriile, banii, afacerile...
Tu nu ai uitat că ai un fiu,
dar poate că el nu era sigur că are un tată.
Comisare, ceva vești legate de cazul Batkin ?
Acuzatul e în spatele gratiilor. Cazul e închis.
Ceva legat de tatăl lui ?
- Se spune că e de origine poloneză. - Și ce-i cu asta ?
Dă-ne ceva, comisare. Ajută-ne !
Ce îl așteaptă pe puști ?
Cel puțin 20 de ani.
Cât e ceasul ?
E timpul să te culci.
Odihnește-te puțin.
Trebuie să te întâlnești cu judecătorul azi.
Nu-ți fă griji, mă gândeam la asta.
Dormi.
Ține, scrisoarea ta.
Prietena ta e cea care îți scrie în fiecare zi ?
Dle Batkin...
L-ai educat pe fiul tău să aibă respectul necesar față de justiție ?
Eu sunt om de afaceri, dle judecător. Nu un judecător.
Afacerile dumneavoastră profitabile
ne fac să presupunem că dumneavoastră știți să manipulați sistemul.
Este succesul o crimă ?
Nu, dar nu e nici o virtute.
Cu siguranță nu e o protecție.
Aici nu e vorba de mine, ci de fiul meu.
El are 17 ani.
Dle Batkin,
când noi am condamnat un ucigaș de 17 ani la moarte,
acuzarea a cerut numai închisoarea pe viață.
Juriul a dorit pedeapsa cu moartea.
Noi am văzut asta ca o reflectare a opiniei publice.
Oamenii sunt sătui de violență. Le e teamă.
Dar noi am uitat un lucru.
Băiatul era dintr-un mediu sărac.
Nu ca fiul tău.
Nu văd legătura.
Este totuși una.
Ucigașii trebuiesc toți judecați la fel,
indiferent de averea taților lor.
Fiul meu nu este un ucigaș. A fost vorba de ghinion.
Ghinion pentru un copil norocos.
Poți să explici toate astea părții civile...
orfanilor ofițerului de poliție...
și văduvei Grimaldi.
Dna Grimaldi...
Da, de ce ?
Aș vrea să vorbesc cu dumneavoastră.
E vorba de caz ? Nu sunteți un jurnalist !
A fost foarte dificil pentru mine să vin aici.
Pot să intru ?
Sunt tatăl lui Eddy Batkin.
Un tată care deplânge acțiunile fiului său,
și vrea ca dumneavoastră să știți că vă împărtășește durerea.
Mulțumesc.
Aș vrea să vă pot vindeca durerea.
Înțeleg.
Din păcate, asta nu este posibil.
Fiul meu regretă profund ceea ce a făcut.
Acțiunea lui a fost teribilă, dar nu deliberată.
Vă rog să luați loc.
Ascultați,
dacă e ceva de care aveți nevoie, puteți conta pe mine.
Nu, domnule.
Dar vă mulțumesc.
Vă mulțumesc că ați acceptat să mă vedeți.
Nu speram asta.
La revedere, doamnă.
Și ?
E o femeie de treabă.
Cred că o să ne ajute.
E atât de important pentru Eddy,
încât abia pot să sper.
Va trebui să sperăm.
Cred că ne va primi din nou.
Întâlnirea cu ea m-a făcut să realizez răul pe care l-a făcut Eddy.
O să mă întorc imediat după ce-l văd.
Poți să dormi, cel puțin ?
Aud bătaia clopotului la fiecare oră.
E o biserică în apropiere.
Nu-mi vine să cred ce am făcut.
E timpul.
Scrie-i lui Muriel, va fi încântată.
O să pleci ?
Cine era vizitatorul tău ?
Tatăl meu.
Polonezul e tatăl tău ?
Da, e de origine poloneză.
Noi îi spuneam Polonezul.
- Îl cunoști ? - Poți să pariezi !
Am fost împreună înăuntru.
Ai fost în închisoare cu tatăl meu ?
Te șochează ?
Am încercat chiar să evadăm.
Închisoarea era în Luxemburg.
Ne-am pus laxative în ochi ca să fim trimiși la spital.
N-am putea să uităm.
În cele din urmă a ieșit făcând pe nebunul.
Antoine Reynac, spune-i numele meu.
El era un gangster atunci. Nu-ți fă griji. O să te scoată el de aici.
Un gangster ? Tatăl meu ?
E un lucru bun pentru tine ! Înseamnă că el are experiență.
Am câțiva gardieni în buzunar. O să te ajute să ieși.
Reynac !
Aveți întâlnire cu italienii la 11, domnule.
Italienii ?
Pot să inventez o scuză...
Nu, trimite-i înăuntru.
Bună ziua Muriel, Jaques, ce mai faceți ?
Dl Vaulnet, de la baroul din Paris.
Dl și dna Batkin.
Bună ziua domnule.
Dl Vaulnet va veni pentru toate audierile.
Astea sunt vești bune.
Dna Grimaldi a acceptat bani pentru studiile medicale ale fiului ei.
Am pregătit scrisoarea ei de retragere.
"Eu, subsemnata, dna Grimaldi, declar
că în ciuda pierderii suferite, nu doresc o răzbunare fără rost.
Aleg să-mi retrag plângerea formală,
iar în memoria soțului meu, un om bun,
pledez în fața curții să arate indulgență
față de un ucigaș de 17 ani,
care a acționat fără ură sau premeditare
într-un moment de nebunie."
Bună ziua, doamnă. Vă așteptam.
Și eu, deasemenea !
Ține !
Luați-vă banii înapoi.
Nu înțeleg.
Citește asta și vei înțelege.
Am crezut că sunteți sincer, dar sunteți doar o familie de ticăloși !
Cum e tatăl, așa și fiul !
Dacă te mai întorci, o să chem poliția.
TATĂL LUI EDDY B. UN FOST GANGSTER
"El în mod clar nu și-a crescut fiul
în respectul față de lege și de poliție.
Această afacere nu mai pare deloc surprinzătoare,
având în vedere trecutul lui Jacques Batkin.
Un trecut pe care el îl credea îngropat pentru totdeauna
mulțumită atât timpului cât și norocului..."
Ultima ediție e interesantă.
Ei bine ?
Mizeria a lovit cu o zi prea devreme.
Văduva a citit-o și mi-a aruncat-o în față.
Știam că va ieși la iveală. Aveam nevoie încă de doar câteva ore !
Ei trebuie să-și vândă ziarele.
Jacques și-a plătit datoria față de societate. Bineînțeles.
Știu asta. N-am fost eu avocatul lui ?
Dar când vine vorbă să-ți plătești datoriile,
oamenii vor întotdeauna dobândă.
Ce implicații va avea asta asupra cazului ?
Nu prea grozave.
Tatăl e un fost gangster, fiul un ucigaș...
Pentru media, e ceva picat din cer !
O să ajute și acuzarea, deasemenea.
Trebuie să intervenim. Această campanie trebuie să înceteze !
Avem prieteni.
Am avut prieteni.
Eu citesc ziarele.
Reynac mi-a spus totul.
Ce ați făcut împreună,
tot ce ați pătimit...
Cum ai ieșit afară simulând nebunia,
prostind doctorii și psihiatrii.
Ai fost un gangster.
Pe bune.
Un lider, spune Reynac.
Acum oamenii știu că sunt fiul tău,
sunt respectat aici înăuntru.
Am parte chiar de privilegii.
Ești mândru de mine ?
Da.
Foarte.
Ascultă, Eddy...
mi-a luat 20 de ani ca să pot ieși din gaura aia.
Ca să uit, să construiesc o nouă viață.
Vreme de peste 10 ani, am luptat ca să nu fiu tras înapoi, singur.
Fără să spun nimănui.
Ținând tot trecutul meu pentru mine.
Am văzut acel trecut.
L-am văzut pe Jire Batkin, un miner polonez emigrant,
care a murit în mină.
M-am uitat la fiul lui, Jacques Batkin,
să văd dacă va deveni un om mai normal.
Un pic mai puțin stupid, hăituit și nefericit.
Vreme de ani buni, am fost acea bestie. Până în ziua în care am decis să ies afară.
Să câștig mai mult decât o reputație ca și gangster.
Știam unde zace adevărata putere,
și o doream, în schimb pentru sărăcia tatălui meu.
Știi de ce ?
Pentru tine.
Eddy Batkin.
Așa încât tu să fii mândru să îmi porți numele...
oriunde în altă parte decât în închisoare,
în fața altor oameni decât tâlhari, ucigași,
și escroci de duzină.
Am câștigat-o pentru tine. Eu n-am avut niciodată nimic.
Am vrut să-ți ofer totul.
N-o să te las aruncat în felul ăsta.
Să las un prostuț care a ucis un polițist...
Încetează tată.
... să fie mândru că tatăl lui cunoaște un tip ca Reynac ?
Vroiam ca mâinile tale să fie curate în locul alor mele.
Chiar și aici,
să nu uiți asta.
Dacă ești în stare.
La revedere.
O să fie gata până dimineață. Pleacă în Spania.
Mă puteți servi cu o cafea ?
Sigur, șefu'.
Mulțumesc.
Noi nu credem tot ce se spune.
Totuși e adevărat.
Nu are nici o importanță.
Mulțumesc.
Pentru cafea și pentru restul.
Bună ziua, domnule.
Îmi pare rău, n-am știut că erați aici.
E în regulă.
Care sunt noutățile pe aici ?
O întrunire a consiliului director.
Fără mine...
Florence, spune-mi ce ar trebui să fac.
În legătură cu ce, domnule ?
Cu afacerea curentă, desigur. Adu-mi dosarele.
Ține, trimite asta prin curier rapid. E pentru fiul meu.
Foarte bine.
Mulțumesc.
Dacă rămân în poliție, ea o să divorțeze de mine.
M-a lăsat să aleg.
Ea își închipuie că șomajul nu e încă destul de ridicat ?
Gândește-te bine, pentru că...
Vă deranjez ?
Am auzit că sunteți clienți de-ai casei aici.
Luați loc.
O cafea, vă rog.
Nu sunt de acord cu presa, dacă de asta ești aici.
Nu, nu e vorba de asta.
Înțeleg.
Încă mai lupți pentru puști.
Ce ai face tu în situația mea ?
Ei aveau o armă încărcată cu alice mari,
cei doi fii erau consumatori de droguri bine cunoscuți,
iar casa era deschisă oricui să facă orice.
Și ce-i cu asta ?
Găsești asta normal ?
Gândește-te la asta.
Casa e izolată.
Să ții o armă încărcată acasă nu e o crimă.
Tu lupți, dar și noi am luptat la fel.
Ne-am făcut treaba în mod desăvârșit.
Ok, i-am interogat pe puști sub supraveghere medicală.
N-am putut nici măcar să le dăm o palmă.
Dar i-am învârtit în cerc.
Au avut o petrecere, și ce-i cu asta ?
Au avut o armă, și ce-i cu asta ?
Erau toți drogați, și ce-i cu asta ?
Am avut și un sfârșit mortal acolo, deasemenea.
Îți spun, noi ne-am făcut treaba.
Aș vrea să vă împărtășesc siguranța.
Știu la ce te gândești, prietene.
Oi fi eu polițist, dar pot să înțeleg.
Polițiștii uneori înțeleg, știi.
Mai ales dacă au copii.
Dar mai știu și cine erai tu.
Și cine ești, în ciuda banilor tăi,
a camioanelor, a afacerilor și tot restul.
Circumstanțele se pot schimba, dar unii oameni nu se schimbă niciodată.
Tu ești unul dintre ei.
Poate fi rău să rămâi același,
sau să te întorci la asta.
Asta e vina mea ?
Ești gata să strici totul. Asta ar fi vina ta !
Fiul tău n-a știut. Are o scuză.
Dar tu ai fost acolo.
Tu nu o să ai nici o scuză dacă te întorci pentru a fi ajutat a doua oară.
Nu te băga în asta, sau s-ar putea să încetez să înțeleg.
Asta e tot ce aveam de spus.
Și nu vorbeam cu dl Jacques Batkin.
Coniac ?
Nu, mulțumesc.
Ne întâlnim la Gaby.
Dl Feldman ?
E în spate.
Dl Feldman, cred.
Eu sunt Jacques Batkin.
Sunt aici pentru două lucruri.
Să discutăm despre pușca ta și să-i văd pe fii tăi.
Fii mei ? Drăgălașii soției mele.
Unde sunt ?
Spune-le să coboare.
Nu ! Nu pot face nimic.
Multă vreme până acum, n-am putut face nimic.
Nu e nimic.
Ce vreți ?
- Ai ceva bani pentru noi ? - M-ați uscat cu totul.
- Lăsați-mă în pace ! - Dă-l încoace !
Rahați mititei !
Fii ca ăștia !
Cine ?
Cine vă furnizează droguri ?
Cine ?
Chiusi. 3, rue de la Graine. Un ceasornicar.
Da, cine este ?
Sunt eu, Muriel.
Intră, Muriel !
Ce s-a întâmplat ?
Jacques n-a venit acasă.
E cinci dimineața.
Poate că a rămas la birou.
Nu l-a văzut nimeni ieri.
Dacă ar fi fost vorba de un accident, am fi aflat deja.
Nu la un accident mă gândesc eu.
- Bună ziua, doamnă. - Bună ziua.
Aș vrea să-mi curățați ăsta, vă rog.
Nu înainte de sfârșitul săptămânii viitoare.
N-o puteți face mai repede ? Trebuie să plec într-o călătorie.
O să plătesc mai mult.
Un moment, o să verific.
Tipul insistă. Trebuie să o faci.
- Ce este ? - Ca de obicei.
- O curățare. - Grăbește-te.
- Lasă-mă un minut. - Încetează cu asta.
Asta e destul !
Nu mișcați.
Nu atingeți nimic.
În afacerile de export ?
Aprovizionați și piața locală ?
Frumos cadou să-i dai unui copil, nu credeți ?
Aveți copii ?
Eu am unul.
Numele lui e Batkin. Eddy Batkin.
Nu, voi nu sunteți criminali.
Sunteți mai rău de atât.
Voi nu aduceți moartea...
Voi nu o vedeți...
O vindeți !
O cântăriți !
O trimiteți ca pe niște scrisori anonime copiilor care mor
când le primesc !
Mâinile și conștiința voastră sunt curate.
Ați văzut vreodată un tânăr dependent ?
Târându-și picioarele...
cu buzele și mâinile tremurând...
cu ochii holbați dar nevăzând nimic,
ca și cum creierul i-ar fi fost amputat.
Nu, niciodată.
Nu i-ați auzit niciodată crizele, gemetele lui de durere,
în timp ce imploră,
în timp ce plânge să se joace cu moartea doar încă o dată.
Să se înalțe, cum spun ei.
Voi corupeți, distrugeți,
ucideți tați, mame, copilărie, totul !
Nu a mai rămas nimic.
Doar bani, bani și iar bani...
Ar trebui să fiți atârnați în cârlige pentru carne
și jupuiți de vii în piață !
Pune mizeria aia în cadă !
Haide !
Spune-i ei să aducă și restul. Grăbiți-vă !
Cine e furnizorul vostru ?
Nu știu, jur.
- Cine e furnizorul vostru ? - Noi nu știm pe nimeni !
Noi lăsăm banii și luăm marfa.
- Voi numiți asta marfă ? - Fie-ți milă !
Milă ?
Cui îi va fi milă de fiul meu ?
Unor mizerabili ca voi nu li se va întâmpla nimic.
Sunteți doar plevușcă.
Sunteți folosiți pentru a merge după tipii cei tari pe care nu-i prind niciodată.
Ei vor ajutorul vostru că să urce pe scară.
O să tai scara aia !
Nu, nu asta !
Am nevoie să fac o baie. Sunt murdar.
Nu-i nevoie să-i târăști pe alții în mizerie !
- Să târăsc pe cine ? - Eddy.
A clacat. Nu l-a crezut nimeni, s-a terminat.
Nu ai nici un drept.
Dreptul să ce ?
Să faci pe nebunul a mers pentru tine, dar nu poți să-l faci pe puști
să facă același lucru !
Eddy a încercat să...
Jean, el nu știe !
Crezi că aș face ceva atât de stupid ?
Îmi pare rău, Jacques.
Chiar îmi pare rău. Am crezut...
Dar Eddy a ruinat totul !
A ignorat toate stopurile și a căzut drept în nas.
N-a ajute cazul lui.
Judecătorul așteaptă.
Are câteva întrebări. Sper că te va crede pe tine.
Trebuie să te duci.
Când ?
La 11.
Mă duc imediat.
Jean, mi-e teamă.
În unele zile cred că e alt om.
Un om pe care îl cunoșteam.
Problema e că, odată,
ai suferit tu însuți de iluzii paranoide.
Îmi imaginez că acum ești vindecat.
Îmi imaginez că ți-ai dori același lucru pentru fiul tău.
Deloc. Regret ce a făcut.
Ai făcut o greșeală, Batkin.
O greșeală gravă.
Când dai cuiva un sfat,
în special un sfat ca ăsta,
trebuie să te asiguri că știe ce face.
Ai dat greș.
Nu i-am dat nici un sfat.
Nu sunt sigur de asta,
și sunt tentat să te pun sub acuzație.
Glumești !
Uită-te în ochii mei.
Ai cuvântul meu...
Cuvântul tău.
Fără cuvântul meu,
știi că dosarul meu ar fi mult mai subțire.
Nu ai nici o dovadă pentru aceste acuzații.
Doar convingerea mea personală.
Nu dau nici doi bani pe convingerile tale !
Alegațiile tale vor ajuta la procesul fiului meu.
Astăzi, adesea justiția este decisă în afara birourilor.
Citești ziarele.
Știi ce cred ei despre tine.
Ar putea fi mai mult decât severi,
dar mulți cred că reabilitarea ta nu se datorează meritelor tale personale.
Te-ai însurat pentru bani, se spune.
Iar în spatele acestui lux,
fiul tău este un criminal.
Pe care îl vom apăra.
Ăsta e dreptul tău.
Am și eu un drept.
Mi-e teamă că nu e similar cu al tău.
"Mărturisesc că am simulat în mod deliberat nebunia
cu scopul de a înșela justiția."
Acum că a semnat, lăsați-l să mănânce.
De ce ai făcut-o ?
Nu știu.
De ce ai făcut-o tu ?
Reynac mi-a spus totul.
Cum ai făcut-o.
Știi, toate chestiile alea.
I-ai făcut să creadă
că erai nebun.
Iar tu...
erai capabil de asta.
Asta e tot.
Și ?
Și...
Am vrut să fac ca tine.
Înțelegi ?
N-ar fi trebuit.
Da.
Am vrut să-ți arăt că pot s-o fac și eu.
Dar nu am putut.
M-am gândit la tine tot timpul.
Dar tot n-am putut.
Tu ai putut !
Cum ai făcut-o ?
Nu mă gândeam la nimeni.
Poate de aceea am putut.
Am vrut să reușesc.
Să-ți arăt.
Te rog să mă ierți.
Deja am făcut-o.
Știi,
am auzit că oamenii vorbesc despre mine.
Ei spun că aș putea fi condamnat...
La moarte ?
Da.
Nu vreau asta.
Nu-ți fie teamă, sunt aici.
Tată...
nu vreau să mor.
Ai simulat nebunia,
încercând să improvizezi circumstanțe extenuante.
Te-ai purtat nu numai ca un prost,
dar și ca un criminal recidivist.
Ai avut un model bun.
A fost ideea tatălui tău !
Corect ?
A fost tatăl tău ? Răspunde !
El nu va răspunde.
Eu sunt la comanda acestor proceduri.
În prezența noastră.
Dle judecător, vă rog.
Îl trimiteți pe Eddy sau pe Jacques Batkin la proces ?
Tatăl sau fiul ?
Noi am dori să clarificăm asta.
N-am nevoie de lecții de la tine.
Poate că nu, dar nu te lua de alt acuzat.
Știu unde se sfârșesc drepturile tale. Cum va fi ?
Deci ?
Sincer, totul e împotriva lui Eddy.
Chiar și mai rău, fiul tău e într-o stare fragilă.
Tocmai a dovedit-o.
Hai să nu stăm aici. Haide.
Vreau să-l văd pe dl Octavi.
- Vă așteaptă ? - Da.
Pe aici, domnule.
Jacques te va asculta pe tine.
El nu a uitat niciodată ce ai făcut pentru el.
Te place atât de mult. Te admiră.
Vorbește cu el, Jean.
Tot ce am sunt cuvinte, draga mea Muriel.
Nu sunt de folos. Jacques a devenit surd.
Vorbește cu el, oricum.
Eu...
nu pot face nimic.
Nu mai reprezint nimic.
Promite-mi.
Bine.
Promit.
Zău ?
O să mai încerc o dată.
Dar mai am și altă idee.
Asta e foarte periculos,
și cred că e o greșeală.
O greșeală ? Pentru cine ?
Pentru puști.
Puștiul nu mai are prea multe de pierdut.
Mai gândește-te puțin la asta, apoi vino înapoi.
Mulțumesc.
O să mă gândesc la asta.
Te-am văzut când te-ai născut.
Te-am văzut crescând.
Am fost făcut nașul tău.
Haide.
Știu că e greu pentru tine, și cât de rău îți pare.
Dar eu am încredere în tine.
Sunt aici ca să-ți cer o favoare.
O favoare ? Din partea mea ?
Pentru tatăl tău.
Tu nu-ți dai seama de asta, dar numai tu poți vorbi cu el.
El devine, sau mai degrabă redevine...
cineva pe care îl cunoșteam. Capabil de orice prostie.
Trebuie să-l ajuți
să priceapă ce s-a întâmplat.
Înțelegi ?
Să-l scoți din starea asta, el are nevoie să...
simtă că tu ești responsabil.
Curajos, ca un bărbat...
care își acceptă soarta, și acceptă să-și plătească datoriile.
Trebuie să ai voința de a deveni un bărbat.
Apoi...
mai târziu...
Înțelegi ?
El are nevoie de asta.
Înțelegi ce vreau să spun ?
În regulă, o să încerc.
Poți conta pe mine.
Dle Batkin, sunteți aici ca să vă întâlniți cu mine ?
Doar treceam pe aici.
Pentru fiul tău... noi n-am înțeles.
În afară de ce e evident, nu e prea mult de înțeles.
Oricum, e prea târziu.
- Dle André... - Da ?
Ai grijă de ceilalți.
Ce faci aici ?
E înalt !
Și solid.
Nu e un răspuns.
Să îndrăgești aceste ziduri. Vii des la ora asta ?
Vin chiar și noaptea, dacă vrei să știi.
Vreau să știu totul.
Ar trebui să te odihnești puțin.
Să înconjori zidurile, nu le va dărâma.
Trebuie să accepți asta ca fiind just.
El e fiul meu ! Nu-mi pasă ce e just !
Greșești.
- Ai plătit ca să înveți asta. - Nu acest preț.
Nu mai e nici un preț. Nu mai e nimic.
Noaptea trecută aproape că am fost împușcat de un travestit !
Bună ziua, domnule.
Sunteți singur ?
Dl Ritter nu vine ?
Mâine.
Cum a fost ?
Bine.
Trebuie să ne pregătim pentru următoarea audiere. Ascultă-mă.
Trebuie să le oferim o imagine clară a ta.
E foarte important.
Una peste alta, tu nu ești așa de rău.
Corect ?
Tata e bine ?
Pe cât de bine posibil.
Am scris această scrisoare pentru el.
Astfel ca dl Ritter să i-o poată da.
O să i-o dau eu însumi.
De data asta.
Socrul dvs. a sunat de două ori. Ar trebui să-l sunați.
Mă așteptam la asta.
Sper că își amintește că eu și soția mea deținem 60% din acțiuni.
Nu cred că e vorba de bani.
Vrea ca numele dvs să dispară de pe camioane și din numele companiei.
Dacă asta îl face cu adevărat să se simtă mai bine, nu-mi pasă.
Poți să ne lași, Florence.
Eddy se comportă mai bine.
L-am găsit conștient și responsabil.
Curtea o să simtă asta.
E cea mai mare șansă a lui.
El o să-și exprime regretul. Ei îl vor auzi.
Să ucizi un polițist în felul ăsta, pentru nimic.
Pentru că l-au speriat luminile.
Iar procesul...
Dumnezeule, procesul !
Ține.
- O scrisoare de la el. - Mulțumesc.
Eddy !
Repede, fiul meu ! Batkin !
Fiul meu ! Deschide !
E încă în stare de șoc.
Funia lui de rahat a cedat.
Puteți aștepta, sau să reveniți mai târziu. Cum doriți.
Mulțumesc. Mă voi întoarce.
El se comportă bine. Era calm.
Se schimbase în bine.
Nu știu ce i-a venit.
Eu știu...
Eu știu.
Am văzut-o pe sora mea.
Cel puțin ea înțelege.
Sunt un prost bătrân.
Cu toții știți asta.
Să crezi că a fost ideea mea să vorbesc cu puștiul...
Mi-am pierdut judecata.
Nu fii prostuț.
O să vă întoarceți la Paris acum ?
Depinde dacă Jacques are nevoie de mine sau nu.
Cum doriți.
Ce ar trebui să-i spun tatălui meu ? De numele companiei.
Ce vrei tu.
Nu mă aștepta. O să ajung târziu acasă.
El a încercat să se sinucidă.
- Știu. - Am crezut că s-a terminat.
Oricare va fi sentința lui, el n-o să reziste, și nici eu.
Faci o greșeală.
- Nu am de ales. - Cum vrei.
Haide, o să-ți spunem pe scurt despre ce e vorba înăuntru.
Schimb de carte.
Va trebuie să te înscrii pentru dentist.
De ce ?
O să-ți explic mai târziu.
E în fiecare lună. O să te duci de 3 ori.
Vino aici.
Eddy Batkin.
Născut la 20 mai, 1959, fiul lui J. Batkin și G. Favron.
Eu sunt Examinatorul Șef Lenoir.
O să prezidez curtea la procesul tău luna viitoare.
Vreau să citești acuzațiile care ți se aduc
la sfârșitul investigației.
"Cu un an în urmă,
în noaptea de 15 aprilie, 1975,
ai tras un foc de armă, ucigându-l pe sergentul Grimaldi,
care se afla în exercițiul funcțiunii.
Ai fost găsit sănătos mintal și în consecință vinovat de crimă
conform articolului 304 din Codul Penal.
Concluziile judecătorului de instrucție asupra circumstanțelor
cad sub incidența articolului L628 din Legea privind uzul drogurilor ilicite".
Lezin, pregătește-te pentru dentist.
Fără pâine. Unii oameni o aruncă.
Și tu, deasemenea. La dentist.
- I-ați pâinea. - Doare prea tare.
Perfect, nu aveai voie, oricum.
Primii doi, Lezin and Batkin, sunt sub supraveghere specială.
- Verifică-i ! - Suntem cei mai periculoși.
Mai sunt câteva minute.
Îi lăsăm pe toți să iasă ?
Amintește-ți când erai tu acolo.
Vin.
Rahat !
Vezi asta ?
Haideți, afară, băieți.
Cred că mai bine am arunca o privire.
Fără mișcări stupide.
Cheia.
Deschide-o !
- Eddy ! - Aici, tată.
Deschide-o.
Ieșiți afară de aici...
Duba prizonierului Batkin a fost atacată.
Batkin ? Dumnezeule mare !
Închideți aeroportul și granița cu Italia.
Alertați poliția montană. Sunt pe drum.
Stația centrală către mașina 4 !
Mașina 4 pe recepție.
Alertați toate mașinile disponibile.
Eddy Batkin a evadat din duba închisorii
dispărând într-un Peugeot 604 gri-verde.
Cu numărul de înmatriculare 930 FSO6.
Blocați aeroportul.
Totul e organizat.
Am un avion care ne așteaptă.
Ține.
O să ne ascundem pe o proprietate privată în Sicilia.
Totul e încercuit.
Vom patrula în zonă.
Tată, polițiștii !
Mașina 4 către dispecer, în urmărirea evadaților.
Mașina 4 către dispecer...
Primele interogatorii nu au condus nicăieri.
Toți oamenii purtau măști și s-a întâmplat foarte repede,
nefiind prea multe de făcut.
Tocmai mi s-a adus ultima informație,
o știre venită de la Nișa.
Industriașul Jacques Batkin a atacat duba închisorii
care îl transportă pe fiul său Eddy.
Băiatul a fost acuzat de uciderea unui polițist.
În acest moment,
ei sunt urmăriți de la aeroport
unde îi aștepta un avion.
Ei se îndreaptă cu mașina spre La Vesubíe
într-un Peugeot 604 gri-verzui.
Jacques Batkin își lăsase în spate vechiul său mod de viață
dar vechile obiceiuri mor greu.
Orbit de dragostea părintească,
se pare că el l-a condus pe fiul lui
spre o evadare nebunească care s-ar putea foarte bine să sfârșească printr-o tragedie.
Jacques Batkín este înarmat.
Corespondentul nostru este la fața locului.
Sperăm să vorbim cu el în curând
pentru a afla ultimele noutăți privind urmărirea evadaților.
Ai auzit ?
S-a terminat. Sunt terminați.
Ei sunt încă liberi.
Dar pentru cât timp ?
El nu ți-a spus ?
Nu. Ne-a lăsat o scrisoare.
Spune că îi pare rău, că ne va contacta mai târziu.
Jacques ăsta ! L-am salvat când era un tânăr.
Am crezut în el, am fost chiar mândru.
Acum acest dezastru. Ce pierdere !
Nu pentru el.
Limpezește-ți mințile, Muriel. Asta e nebunie !
Nu-l judeca.
Ar fi putut să se gândească la noi ! Sau la tine, cel puțin !
Aș vrea să fi fost cu ei.
- Salut, Jean. - Salut.
Taie asta.
Păstrează titlul, "J. Batkin îl ajută pe fiu să evadeze".
În loc de restul,
pune doar: "Din ultimele informații,
a fost zărit în La Vesubie, îndreptându-se spre graniță".
Să uităm de tragedia tată-fiu ?
N-o să plângă nimeni pentru un ucigaș de polițiști.
Și acum afacerea Jacques Batkin.
Vom lua legătura live cu corespondentul nostru, aflat la bordul unui elicopter,
zburând deasupra Alpilor
undeva între trecătoarea Tende și Valea Vesubíe.
Robert Cessíeux, elicopterul RTL. Ești acolo ?
Da. Te aud perfect.
Zburăm deasupra Văii Vesubie.
I-am pierdut din vedere pe fugari.
Două elicoptere ale poliției zboară deasupra pădurii, căutându-i.
Ce faci ? Aia nu e a ta !
Roger ! Jeep-ul !
Au furat un jeep. Aterizează în față !
În copaci ?
O i-au pe drumul de munte. O să-i pierdem în pădure.
Urmărim elicopterele poliției,
care urmăresc jeep-ul pe care Batkín și fiul său
tocmai l-au furat.
Cred că jeep-ul se îndreaptă acum
către creastă, în spatele căreia zace granița italiană.
Se pare că ei vor încerca să treacă.
Ne vom întoarce înapoi în studio la Jacques Paolí.
Voi reveni imediat ce voi avea o noutate.
Mulțumesc, Robert. Vom menține legătura.
Sări ! Haide !
I-am pierdut.
Mișcă-te !
Robert, poți să mă auzi ?
Foarte clar.
Batkín și fiul lor și-au abandonat jeep-ul,
iar acum sunt pe jos prin pădure.
Căutarea ar putea să trebuiască să fie întreruptă,
din moment ce elicopterele vor avea nevoie să se întoarcă la bază
pentru a fi realimentate.
Până acum, nu-i putem vedea,
dar mi-i imaginez pe fugari în pădure,
și nu pot decât să am milă în gând pentru Batkín și fiul lui.
Cred că încă ar mai putea avea o șansă.
Chiar dacă vor fi zăriți de poliție,
nu sunt sigur că se va putea ajunge la ei. Terenul e foarte accidentat,
și nici un elicopter n-ar putea ateriza acolo.
Granița este acum foarte aproape,
iar misiunea pare compromisă.
Poate că vor fi prinși mai târziu în altă țară,
sau chiar pe alt continent.
200 de metri de teren deschis, apoi suntem în Italia.
Imediat ce pleacă ei, mergem !
Iată-i.
Trece de ei și stai pe loc.
Nu pot, vântul e prea puternic.
Și la stânga ?
- Acolo e Italia. - Nu-mi pasă !
Trage !
Ăsta nu e pământ francez !
Și ce-i cu asta ?